Hevoset ja ratsastus
|
Ajohevonen nimitystä käytettiin kuorman vetoon käytettävistä hevosista. Muita nimityksiä olivat
kuorma-, kuormasto- ja vetohevonen. Hevoset vetivät mm. tykkejä ja varustekuormia.
|
Hoplaus tarkoittaa takajaloilleen
kohoavaa hevosta. Taitava ratsumies
istui hevosen selässä.
|
274.![](../kuvat/sanasto/r0968_291.jpg)
|
Hubertusseura on alun perin ratsuväkiprikaatin upseerien perustama ratsastusseura.
Hubertusseura perustettiin vuoden 1923
helmikuussa. Nimi oli silloin "Hubertusklubi-
Hubertusklubben" ja seuran tarkoitus oli "järjestämällä yleisiä kilpailuja edistää ratsastus-
ja
metsästysurheilua maassa, sekä kohottaa innostusta niihin". Jo perustamisvuonna järjestettiin
ensimmäiset metsästysesteratsastukset
ja joka vuosi oli ratsastusviikkoja, joihin sisältyivät kaikki
mahdolliset kilpailulajit.
|
Kantohevonen kantaa selässään kuormia, mm.
tarvikkeita, muonaa ja aseita.
.
|
275.![](../kuvat/sanasto/R0933_129.jpg)
|
Käsihevonen on nimitys hevoselle, joka siirrettiin ohjaksista kiinni pitäen rintaman taakse.
Ratsuväen osallistuessa taisteluun,
kaksi miestä jalkautui ja kolmas keskimmäisenä kolmijonossa
ollut ratsumies siirsi kaksi hevosta oman hevosensa kanssa turvaan
vihollisen tulelta ja
ilmatähystykseltä.
|
Lämminverisellä hevosella tarkoitetaan
hevosta,
joka kuuluu kevytrakenteiseen hevostyyppiin
Lämminveriset ovat kylmäverisiä, esim.suomenhevonen,
nopeampia ja ketterämpiä ja yleensä
myös luonteeltaan
niitä vilkkaampia ja arempia. Lämminveriset ratsurodut
jaetaan edelleen
kahteen alatyyppiin,
täysiverisiin ja puoliverisiin.
|
276.![](../kuvat/sanasto/R0933_308.jpg)
|
Purilaat on erittäin vanha alkeellinen kesäkäyttöön
soveltuva kuljetustapa. Hevonen valjastetaan
yksinkertaisiin länkivaljaisiin, joihin
aisat sidottiin kiinni
ja aisat yhdistettiin toisiinsa ja kuorma
lastattiin tähän
päälle. Hevonen saattoi perässään vetää kuormaa
maastossa.
Talvi- ja jatkosodan
aikana purilaat "hoksattiin"
uudelleen käyttöön. Niillä kuljetettiin ammuksia ja aseita
sekä
haavoittuneita ja
kaatuneita etulinjasta pois.
Purilaat oli helposti ja nopeasti valmistettavissa
metsästä saatavilla olevista tarpeista.
|
Puuhevonen oli harjoitushevonen,
joilla harjoiteltiin hevosten hoitoa, satulointia,
ratsastusta,
vikellystä ym. ennen kuin aloitettiin
oikealla hevosella toteuttamaan samoja temppuja.
Normaalikokoinen puuhevonen oli jokaisen
eskadroonan käytävällä, miekalla lyönnin alkeita
harjoiteltaessa puuhevonen siirrettiin ulos.
|
277.![](../kuvat/sanasto/r0968_323.jpg) |
Remonttihevonen on armeijan palvelukseen koulutettava hevonen.
|
Suomenhevonen on ainoa alkuperäinen suomalainen hevosrotu.
Suomenhevonen
oli ratsuväen
yleisin hevosrotu ja se pärjäsi maasto-olosuhteissa
hyvin. Hevoset
jaettiin värityksen mukaan eri
yksiköihin. Ruunikko on
suomenhevonen,
jonka peitinkarva on ruskea ja jouhet mustat.Raudikko on
suomenhevonen,
jonka peitinkarva on ruskea ja jouhet ovat joko samanväriset
tai
vaaleammat.
|
278.![](../kuvat/sanasto/r0968_284.jpg) |
Vikellys on voimistelua liikkuvan hevosen selässä. Hevonen
laukkaa
halkaisijaltaan ympyrää
vastapäivään, ja ympyrän keskellä
oleva juoksuttaja antaa merkkejä hevoselle mm. äänen ja
juoksutusliinan avulla. Vikeltäjät
hyppäävät vauhdissa hevosen selkään
ja suorittavat siellä erilaisia voimisteluliikkeitä. Vikellystä voidaan suorittaa
vikellysatulan kanssa tai ilman
satulaa.1800-luvulla sekä
1900-luvun
alussa vikellys oli tärkeä osa
ratsuväen harjoittelua. Vikellyksen
tarkoituksena on
opettaa ratsastaja
kaikissa tilanteissa tyynesti ja
varmasti hallitsemaan ruumistaan hevosen
selässä.
Tasapainoratsastus on vastaavasti harjoittelua vapaasti
liikkuvan
hevosen selässä. Harjoitusten
tarkoituksena oli poistaa
alokkaasta
putoamispelko ja opettaa hänet putoamaan hallitusti.
|
279.![](../kuvat/sanasto/r0968_315.jpg) |
Varusteet
|
Hurmahousut olivat punaiset housut, joissa on keltainen sivunauha.
Ne kuuluvat
asepukuun
mallia m/22, yhdessä luurankotakin kanssa.
Käyttämällä punaista sotilasasusteissa
on sotilaiden
itsevarmuuden ja voitonhalun
uskottu olevan korkealla. Toisaalta punainen asu
on osin
peittänyt myös
veren värin. Tarina kertoo myös, että punaista verkaa olisi saatu
Ranskasta
edullisesti. Sana hurma liitetään hurmeen eli veren lisäksi myös tyttöjen hurmaamiseen.
Univormupukuiset sotilaat ovat aina herättäneet kiinnostusta tyttöjen keskuudessa.
Luurankotakki on harmaa asetakin puku, jonka vaalea nauhakoristelu tuo
mieleen luurangon.
Nimitys tulee takissa vaakatasossa olevista raidoista, jotka
muistuttavat kylkiluita. Asepuvun
takkia käytettiin yhdessä hurmahousujen kanssa.
Takki oli osa asepukua mallia m/22 eli vuodelta
1922.
|
280.![](../kuvat/sanasto/r1004_015.jpg) |
Jalkarätti eli levysukka on flanellista tehty suorakulmainen kangaskappale, jota aikaisemmin on
käytetty sukkien päällä tai tilalla.
Jalkarättejä käytettiin armeijan palveluksessa nahkasaappaissa ja
ne imivät marssilla erittyvän hien tehokkaasti. Jalkarätit poistettiin
Suomen armeijan käytöstä
vähitellen 1980- ja 1990-lukujen taitteessa. Jalkarättien ja saappaiden kuivatus toikin kasarmeille
oman tuoksunsa.
|
Mantteli oli pitkä päällystakki. Se oli ratsuväessä
hyvin pitkä ja ulottui 15 cm:n päähän maasta.
Kuvassa oikealla.
Ratsuturkki oli lampaannahka vuorilla varustettu
manttelia lyhyempi talvitakki. Kuvassa
vasemalla.
|
281.![](../kuvat/sanasto/r0968_081.jpg)
|
Armeijan yksiköt ja arvot
|
AuK on aliupseerikoulun lyhenne.
|
Eskadroona on ratsuväen perusyksikkö, vastaa komppaniaa, jonka vahvuus on noin
150 miestä.
Eskadroonan päällikkönä on ollut yleensä kapteenia vastaava ratsumestari.
Suomessa
eskadroonia on
edelleen käytössä jalkaväkiyksikön sekä perinneyksiköiden nimenä.
|
Hakkapeliitat olivat Ruotsin sotaväessä 30-vuotisen sodan aikana palvelleita suomalaisia
ratsumiehiä.
Nimi johtui suomalaisten taisteluhuudosta tai komennosta “hakkaa päälle!”, jolla he
hyökätessään rohkaisivat toisiaan.
Aseinaan heillä oli kaksi ratsupistoolia ja miekka. Lisäksi
varusteina saattoi olla kypärä, nahkahaarniska tai teräksinen rintahaarniska.
Hakkapeliitat
ratsastivat suomenhevosilla. Ruotsin ratsuväki ja hakkapeliitat sen osana käytti 1600-luvun alussa
täysin uutta ratsuväen
rynnäkkötaktiikkaa, jonka tuloksena oli erinomainen sotamenestys.
|
HRR on Hämeen Ratsurykmentin lyhenne. HRR:n alkuperäinen nimi oli Karjalan
Ratsujääkärirykmentti, perustettu 1918
Joensuussa, siirrettiin myöhemmin Hämeenlinnaan ja nimi
muuttui
Hämeen Ratsurykmentiksi. Siirrettiin Lappeenrantaan 1921 ja jalkautettiin
1944.
HRR:n
tunnuksena on Hubertuksen hirvenpää eli ns. ”lentävä sammakko”.
|
|
Kapitulantti tarkoittaa armeijan vakituisessa palveluksessa olevaa aliupseeria eli kanta-aliupseeria.
Kapitulanttikoulu vastasi kanta-aliupseerien koulutuksesta 1920-luvulla. RKK
tarkoitti Ratsuväen Kapitulanttikoulua.
|
Kuolemaneskadroona on lisänimitys Uudenmaan rakuunapataljoonan toiselle eskadroonalle.
Nimitys perustuu Puolassa v. 1657 Tycoczinissa tapahtuneeseen taisteluun, jossa kaikki eskadroonassa palvelleet rakuunat kuolivat. Nimitys on annettu rakuunajoukon uskollisuuden ja urhoollisuuden kunniaksi.
|
Rakuuna on sotilas, joka palveli URR:ssä. Rakuuna on myös termi sotilaalle, joka liikkuu ratsain,
mutta taistelee jalan.
|
Ratsumies on sotilas, joka palveli HRR:ssä. Ratsumies on myös sotilas, joka liikkuu ja taistelee
ratsain. Lappeenrannassa
olleiden ratsuväen yksiköiden sotilaat taistelivat kuitenkin jalan
nimityserosta huolimatta.
|
Ratsumestari on kapteenia vastaava sotilasarvo ratsuväessä. Ratsumestarit saattoivat toimia
ratsuväessä komppaniaa vastaavan
eskadroonan päällikköinä.
|
Rehumestari nimitystä käytettiin talleista vastaavista kantahenkilökuntaan kuuluvista vääpeleistä, ylikersantista tai kersantista.
Rehumestari oli vastuussa yhden eskadroonan tallin hevosten ruokinnasta, hoidosta ja varusteista.
|
SRR on Suomen Rakuunarykmentin lyhenne. SRR toimi Lappeenrannassa vuosina 1889-
1901
ja oli Suomen suurruhtinaskunnan
ainoa ratsujoukko.
|
Standari on yksikön virallinen lippu, joka kuvitus ja
symbolit kertovat usein yksikön historiasta.
|
282.![](../kuvat/sanasto/r1104_032.jpg)
|
URR on Uudenmaan Rakuunarykmentin lyhenne.
URR perustettiin 1918 Helsingissä,
siirrettiin Lappeenrantaan 1921,
jalkautettiin 1947. URR:n tunnuksena on Ruotsin kuningas Fredrik I
monogrammi eli ns. ”kaviokoukut”.
|
|
Ulaani oli vanhemman varusmiespalveluksensa loppuvaiheessa olevan ratsumiehen nimitys.
Kotiuttamista odottavia kutsuttiin
kantaulaaneiksi. Ulaani oli epävirallinen arvonimi. Ulaani on
myös historiallinen nimitys ratsuväkeen kuuluvalle sotilaalle, joka taisteli
keihäällä.
|
Vahtimestari on vanha käytöstä poistunut ratsuväen sotilasarvo, joka vastasi muiden aselajien
vääpeliä. Nimitys muuttui myöhemmin virallisesti ratsuvääpeliksi, mutta vahtimestarin nimitys säilyi käytössä. Ratsuväessä oli käytössä myös varavahtimestarin sotilasarvo, joka vastasi
ylikersanttia.
|
Toiminta ja tapahtumat
|
Jalkautuminen tarkoittaa laskeutumista ratsailta. Viimeinen jalkautuminen suoritettiin, kun
hevosten käytöstä luovuttiin
armeijan palveluksessa.
|
Leiri tai leirikokous tarkoittaa suurta kesällä pidettävää useamman viikon kestävää
sotaharjoitusta. Majoitus tapahtui teltoissa,
mutta huoltorakennukset olivat kiinteitä
puurakennuksia. Leirin aikana pidettiin useita manöövereita. Lappeenrannan Leirin
kaupunginosa on saanut nimensä 1800-luvulla pidettyjen leirien perusteella. Kesäharjoitukset
pidettiin nykyisen lentokentän alueella.
|
Manööveri tarkoittaa isompaa taistelu- tai sotaharjoitusta, joka saattoi kestää useita päiviä ja
johon kuului myös siirtymämarsseja
ja paraateja.
|
Paraati eli ohimarssi oli osa juhlapäivien ohjelmaa. Paraati suoritettiin yleensä marssien läpi
kaupungin ja joukkojen
tarkistus
suoritettiin kasarmialueen kentällä. Ratsuväen joukot ottivat osaa
paraatiin paraatipuvussa mukanaan joukko-osaston lippu
ja
eskadroonaviirit. Kaikilla ratsain
olevilla oli miekka kiinnitettynä satulaan sekä henkilökohtainen aseistus. Ohimarssin askellaji oli
yleensä ravi.
283.![](../kuvat/sanasto/r0968_037.jpg)
|
Tarkastukset olivat ratsuväen toimintaa. Tarkastusten päätarkoituksena on koulutustason ja
koulutuksen tarkoituksenmukaisuuden
toteaminen. Erityisesti kiinnitettiin huomiota kuriin ja
henkeen, ulkonaiseen esiintymiseen, ryhtiin ja reippauteen, fyysiseen kuntoon, aseistuksen
ja
satulavarusteiden kuntoon, opetustapaan ja sen tehokkuuteen sekä yksiköissä vallitsevaan
järjestykseen.
|
Rakennukset ja paikat
|
Kasarmi on rakennus, jossa asevelvolliset asuivat.
Lappeenrannassa samaan huoneeseen eli
tupaan mahtui
30 sänkyä. Kasarmi tarkoittaa myös koko varuskunta-aluetta.
|
284.![](../kuvat/sanasto/r0252_028.jpg) |
Maneesi on tilava ratsastushalli, jossa harjoitellaan huonolla säällä ja talvisin.
|
Remonttikoulu, Ratsukoulu tai täydennyshevosten koulu
oli hevosten koulutuskoulu ennen
niiden luovutusta ratsuväen palvelukseen. Ratsujen kouluttajina toimivat
mm. aliupseerit ja nuoret
ratsastuksen harrastajat. Hevoset opetettiin armeijan tavoille ennen niiden luovutusta
asevelvollisten koulutukseen.
|
Sotilaskoti oli asevelvollisten vapaa-ajan
viettopaikka iltaisin.
Sotilaskodissa järjestettiin myös
asevelvollisille tilaisuuksia ja juhlia.
Sotilaskodin
suosituimmat myyntiartikkelit ovat edelleen kahvi
ja munkki.
|
285.![](../kuvat/valikko/kasarmit/r0334_013.jpg) |
Upseerikerho oli upseereiden kerhorakennus,
jossa järjestettiin illanviettoja ja muita tapahtumia.
Upseerikerholla asui myös naimattomia upseereita.
Aliupseereilla oli vastaavasti oma
kerhorakennuksensa.
|
286.![](../kuvat/sanasto/r0523_029.jpg)
|
Muut
|
![](../kuvat/sanasto/lauluvihko.jpg)
Muistokirjat olivat 20-luvulla ja 30-luvun alussa mustakantisia
paksuja vihkoja, joihin kerättiin
laulujen sanoja, muistoja aseveljistä, mietelauseita,
runoja, piirustuksia ym. Rakuunoiden ja
ratsumiesten muistokirjat ovat ajan hengen
kuvaajia. Miehet täyttivät muistokirjoja istuessaan
päivystystehtävissä tai ollessaan
sairaana. Muistokirjoissa kuvastuu oman aselajin, ratsuväen,
henki ja ylpeys.
Toinen suosittu aihe on rakkaus. Lauluissa annetaan tunnustusta myös
Lappeenrannalle varuskuntapaikkakunnalle.
|
takaisin
|